Александър Пушкин
Поетът

Превод от руски: Петър Велчев, —

chitanka.info

Докато Аполон поета

не призове към дълг свещен,

той тъжно, малодушно крета

сред своя пълен с грижи ден.

Немее лирата му свята,

духът му вкусва сън студен;

от всички твари на земята

изглежда той най-унизен.

Но щом до острия му слух

божественият глас достигне,

като орел ще се надигне,

събуден, неговият дух.

Тъгува той сред веселбите,

презира хорската мълва

и пред кумира на тълпите

не свежда царствена глава.

Суров и див, той се отправя,

изпълнен с музика и мрак —

към морския пустинен бряг,

към вечнозвучната дъбрава…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.